De mest framgångsrika klubbarna i Copa Libertadores
Copa Libertadores är den viktigaste internationella klubbturneringen på den amerikanska kontinenten och en av de största i fotbollsvärlden. Turneringen har en lång historia som har inkluderat några av de bästa spelarna genom historien och är känd över hela världen för svårigheten att vinna då varje match är en strid, särskilt under de första decennierna av turneringen. Den tuffa atmosfären som omger matcherna blandas med den klassiska tekniken hos de sydamerikanska spelarna, vilket resulterar i en väldigt intressant turnering.![CONMEBOL-flagga](/static/skytteligor/images/articles/conmebol.webp)
![Independiente, Argentina](/static/skytteligor/images/articles/xIndependiente.webp.pagespeed.ic.-mUXhxeeEk.webp)
1. Independiente, Argentina - 7 pokaler
Idag genomgår Avellaneda-klubben en period av återuppbyggnad och den är inte i närheten av de höjderna den nådde under andra hälften av förra århundradet. I början av 60-talet blev Independiente mästare i Argentina, efter över ett decennium utan att ha vunnit, och kvalade därmed in för att delta i Copa Libertadores (vid den tiden kallad American Champions Cup).I 1964 års upplaga besegrade de Nacional från Uruguay i finalen med ett sammanlagt resultat på 1-0, och det är även värt att nämna att de besegrade Peles Santos (även om den brasilianska legenden var skadad då) i semifinalen. Det gjorde Independiente till den första argentinska klubben att vinna turneringen. Ett år senare skulle de besegra Uruguays andra stora lag, Peñarol, med sammanlagt 4-1. 1972 lyckades de rada upp fyra på varandra följande Libertadores-titlar (ett rekord för flest raka segrar som består än idag), när de besegrade Universitario från Peru, med Francisco Sá i laget, som några år senare skulle bli den mesta vinnaren i turneringens historia.
1973 skulle eran med Ricardo Bochini börja, klubbens största spelare, som skulle vara den spelare som främst förknippas med klubbens kontinentala framgångar. Det är också värt att nämna att 1973 blev Independiente även mästare i Intercontinental Cup genom att besegra Juventus med 1-0 efter ett mål från "Bocha". Det var 1984, fortfarande med Bochini i laget, som "Rojo" skulle vinna sin sjunde och senaste Copa Libertadores, detta genom att besegra brasilianska Gremio med 1-0 sammanlagt. Också värt att ta upp är att Independiente har vunnit alla sju Copa Libertadores-finaler de deltagit i, något som inget annat lag på denna lista kan skryta med.
2. Boca Juniors, Argentina - 6 pokaler
Även om Boca Juniors har samlat på sig de flesta av sina Copa Libertadores-titlar på 2000-talet hade Xeneize-klubben en period med tre finaler i rad i slutet av 70-talet, specifikt mellan 1977 och 1979. De första två vanns mot Cruzeiro (på straffar) och Deportivo Cali, men de kom att förlora den tredje mot Olimpia från Paraguay. Francisco Sá var en del av det laget, vilket gjorde att han samlade på sig 6 titlar, vilket gör honom till en rekordman i det avseendet. Anmärkvärt nog skulle Boca inte nå en ny final förrän 2000, med Carlos Bianchi vid rodret och med spelare som Juan Román Riquelme och Martín Palermo på planen.Motståndaren i den finalen var Scolaris Palmeiras, som hade ett lag som innehöll spelare som Alex, Faustino Asprilla och Roque Júnior, och det sammanlagda resultatet blev 2-2. I straffsparksläggningen skulle Boca komma att vinna med 4-2. Boca Juniors spelade fyra av de första fem första finalerna i Copa Libertadores på 2000-talet och vann upplagorna år 2000, 2001 och 2003, alla under ledning av Bianchi. Den sjätte vinsten kom 2007, med Miguel Russo som tränare och återigen med Riquelme och Palermo på planen, samt andra framstående spelare som Éver Banega och Rodrigo Palacio. Boca besegrade Gremio med 5-0 sammanlagt i den upplagan av finalen.
3. Peñarol, Uruguay - 5 pokaler
Under 50- och 60-talen var den uruguayanska klubben ett av de bästa lagen i Sydamerika och den framgångsrika perioden sammanföll med starten av Copa Libertadores 1960. Av de första 11 finalerna i turneringen spelade Peñarol sex av dem, och vann de två första upplagorna samt år 1966, ledda av den store ecuadorianska anfallaren Alberto Spencer.Under 1980-talet skulle den uruguayanska klubben ha en andra era av internationell framgång, och man kom att besegra Cobreloa från Chile i finalen 1982 och America de Cali 1987. I den senare coachades Peñarol av en då ung tränare vid namn Óscar Tabárez, och de ställdes mot en mycket tuff motståndare som hade namn som Falcioni, Gareca och Cabañas i laget. 2011 skulle uruguayanerna återigen spela en final i Copa Libertadores, denna gång mot Santos med Neymar, Ganso, Elano, Alex Sandro, Danilo, bara för att nämna några, en final som brasilianarna vann med 2-1.
![River Plate-flagga](/static/skytteligor/images/articles/River-Plate-flag.webp)
4. River Plate, Argentina - 4 pokaler
Efter två misslyckade försök (1966 och 1976) skulle det bli 1986 när River kom att vinna Copa Libertadores för första gången. Ruggeri, Pumpido, Alonso, Gallego och Funes var några av de mest framstående namnen i det lag som besegrade America de Cali med sammanlagt 3-1, mitt under den raden av tre på varandra följande förlorade finaler för det colombianska laget. 1996, med Ramon Diaz vid rodret, skulle River få lyfta sin andra Copa Libertadores-buckla, och återigen var det America de Cali som fick stå som förlorare. Det Millonario-laget innehöll spelare som Hernan Crespo, Francescoli, Matías Almeyda, Juan Pablo Sorín och Ariel Ortega.Under Gallardo-eran skulle River spela tre finaler i turneringen mellan åren 2015 och 2019. Den första var mot mexikanska Tigres de UANL (under perioden 2000 till 2016 deltog även mexikanska lag), där de skulle vinna med 3-0 sammanlagt. Dock är finalen från 2018 mot den stora rivalen, Boca, den som många minns mest. Den finalen hade en första match i Argentina, som slutade 2-2, och en andra match i Spanien, på Santiago Bernabeu-stadion. Efter ett 1-1 i full tid blev River mästare tack vare övertidsmålen från Juanfer Quintero och "Pity" Martinez. 2019 var motståndaren Flamengo, men den här gången skulle Gallardos lag förlora med 2-1, efter två sena mål från Gabriel Barbosa.
4. Estudiantes, Argentina - 4 pokaler
Estudiantes hade sin gyllene era i slutet av 60-talet och början av 70-talet, och det är värt att notera att de även blev världsmästare genom att vinna Intercontinental Cup 1968. Mellan 1968 och 1971 skulle La Plata-klubben spela final i Copa Libertadores varje år, och de vann de första tre. Det Estudiantes-laget hade framstående spelare som Carlos Bilardo och Juan Ramon Veron (far till Juan Sebastian Veron) och Osvaldo Zubeldia som manager. Den basen av spelare och tränare var den gyllene kombinationen som gav dem tre på varandra följande titlar, efter att ha besegra Palmeiras, Nacional och Peñarol i den ordningen.1971 skulle de besegras med 2-0 av Nacional från Uruguay i en omspelsmatch. Det skulle inte vara förrän 2009 som Estudiantes åter igen fick spela en final, och även nu med en Verón på planen, men denna gång Juan Sebastian. Motståndaren var Cruzeiro med Ramires i laget, och efter en 0-0 match i första mötet, vann Estudiantes med 2-1 i Brasilien och tog därmed sin fjärde och senaste titel i Copa Libertadores.